Prioritet for kollektiv trafik - Kragerup, Jan (Proceedings from the Annual Transport Conference at Aalborg University, 1999)
I forbindelse med det københavnske Projekt Basisnet er introduktion af højklasset kollektiv trafik undersøgt. For så vidt angår overfladeløsningerne medfører dette store gener for biltra-fikken, mens tunnelløsningen (udbygning af Metro-systemet) kun medfører marginale gener. I artiklen redegøres nærmere for resultaterne, idet der specielt fokuseres på ændringerne i bil-trafikkens omfang: Kan et mere attraktivt kollektivtilbud, som evt. medfører forringet fremkommelighed for biltrafikken, konvertere bilister til den kollektive trafik? De undersøgte basisnet omfatter hver især af størrelsesordenen 100 km strækning, hvor et stort omfang af eget tracé for kollektivkøretøjerne bevirker reduktioner i bilernes kørearealer. For sporvogns- og S-bus-alternativerne (basisnet 1 og 3) forudsættes i tætbyen (specielt på brogaderne) en næsten total fortrængning af biltrafikken. Metro-alternativet (basisnet 2) med-fører kun marginale gener for biltrafikken i tætbyen. Endvidere medfører basisnettene mar-kante forbedringer af kollektivtrafikkens komfort, regularitet og rejsehastigheder, størst for-bedringer for Metro- og mindst for S-busalternativet. Der er udført trafikmodelberegninger af basisnettene ved både Hovedstadstrafikmodellen (HTM) og Ørestadstrafikmodellen (OTM). Begge modeller omfatter både kollektiv og indivi-duel trafik og tager højde for fremkommelighed (rejsehastigheder, kapacitetsproblemer) ved modal split og rutevalg. Modelresultaterne viser samstemmende, at kun et beskedent antal bilister skifter til kollektiv trafik. Selv i situationen, hvor Vesterbrogade og Nørrebrogade lukkes helt for gennemkørende biltrafik – og hvor antallet af biler pr. hverdagsdøgn derfor på disse gader falder med ca. 15.000 – falder den totale radiale biltrafik i søsnittet kun med ca. 4 %. Bilisterne foretrækker således omvejskørsel og langsommere kørsel frem for at benytte de nye, højklassede kollektivkøretøjer. Konklusionen er således, at selv en markant opgradering af den kollektive trafik, som oven i købet medfører forøgede fremkommelighedsproblemer for biltrafikken, ikke i sig selv vil medføre særligt store reduktioner i biltrafikken.